Helsingborgs historie strcker sig tilbage til vikingetiden.
Dens vigtige sted hvor Øresund er som smallest har givet byen en strategisk position i lang tid.
På middelalderen var byen og dens slotte et af Nordens mægtigste baser og dermed indblandet i meget af tids magtspillet.
Under århundrederne har Helsingborg været skueplads for flere politiske konflikter og stridigheder.
De konstante krige er også gået hårdt til byen og dens bebyggelse.
Siden 1700-talet har dog byen levet en relativt fredelig tilværelse og på 1800-talet havde Helsingborg held med at hente tilbage sig ordentligt igennem at blive en af Sveriges hurtigst voksende byer som en vigtig havne- og industriby.


Oprindelser og opvækst.

Helsingborg er en af Nordens ældste byer med rødder tilbage til vikingetiden, omkring 800-1000 værer Kr.
Dog var bebyggelsen ved denne tid meget sparsom, da det i stedet var omkring Råån som de vigtigste handelspladser lå.
Længe stod Helsingborg i skyggen af byen Købsindgyde, beliggende omtrent der Ramlösa nu ligger, der var områdets vigtigste handelslags.
Flere vikingaflotter sejlede igennem sundet og for at beskytte overfarten mellem Skåne og Själland ved Øresunds smalleste del blev en enkel fæstning bygget, formodentlig af palissader i træ, oppe på landsborgen.
Namnet Helsingborg kommer fra ordet "helsing", der betyder hals og betegner den smalle passage i det nordlige Øresund hvor Helsingborg og Helsingör ligger.
De som boede her blev kaldt "helsinger" og fæstningen fik da navnet "helsingarnas borg", eller Helsingborg.
i 1070 nævnes byen af den tyske biskop Adam av Bremen:

"Der findes en kort overfart ved det baltiske hav ved Helsingborg, på hvilket sted Själland kan ses fra Skåne, et sædvanligt tilhold for vikinger."

Vandlinien lå ved denne tid omtrent der Kullagatan nu går og derfor var befæstningen beliggende meget tættere vand.
Dens underholdsbidrag og forvaltning kan have givet kilde til vist bebyggelse, men den beskyttelse som fæstningen tilbød lokkede formodentlig til sig flere indbyggersättarer.
Man har ved udgravninger fundet at her på 1000-talet lå helflaske tre kirker, først trækirker, men siden erstattede med mere permanente kirker i sandsten på 1100-talet.
De tre kirker var helligede til S:t Clemens, S:t Petri og S:t Olai.
Det ældste bevis for at Helsingborg har haft status af by kommer fra et gavebrev som den danske kung Knut den Helige sendte til Lunds domkirke den 21 maj 1085.
Denne dato regnes derfor som byens officielle fødseldato.


På 1100-talet blev en mere permanent befæstning på landsborgen opført.
Denne bestod af en omkring kærntorn i sandsten og omkring dette en oval ringsmur, 180 meter lang og 150 meter bred.
Murens porttårn vætte til øst, mens det i vest lå en rundekirke ved navne S:t Mikaels kapel indbygget i muren.
Anstrengelserne at styrke borgens forsvar er et tegn på Helsingborgs alt største betydning.
Under Helsingborgs slotsamt lød tre herreder, hvilket pus meget på tiden, desuden øgede de med tiden.
Lensherren på Helsingborgs slot kontrollerede flere handelsveje nordfra og havde ansvaret for forsvaret af Danmarks nordgrænse mod Sverige.
Den øgende søfart i Øresund med alt flere handelsskibe som lagde til i byen var også af vægt.
På 1200-talet begyndte det derfor at opstå en mere permanent bebyggelse på strandkanten neden for landsborgen, hvor det også blev opført en enklere sandstenskirke helliget til Sankta Maria kirke, Helsingborg.



Kronregaliererne.

Kronregaliererne, eller kronjuvelerne, har fundets i Towern siden 1303, efter at være blevet stjålet fra Westminster Abbey.
De mange af dem skal have fundets efter kort tid efter kroningen af Karl II af England, men almenheden kunne få tilstande at se dem igennem at betale en afgift til vagtmanden.
Dette sluttede man med efter at Thomas Blood har stjålet regalierna efter at have bundet og sad knebel på vagtmanden.
Regalierna blev derefter flyttede til Wakefield Tower der de fandtes i omkring hundrede år.
Der beskyttedes de af bevæbnede vagter.
Under anden verdenskrig skal de være blevet flyttede af sikkerhedsanledninger, og opbevaret, sammen med Bank of Englands guldreserve, enten i Sun Life Insurance Company i Montreal i Kanada, i Round Tower på Windsor Castle eller i Forter Knox i USA.
Windsor er det sandsynligste sted eftersom regalierna ikke skal forlade riget.
I året 1967 blev de flyttet til Waterloo_Block_och_Jewel_House i Towern, hvor de fortsat er.
For mange af Towern er det højdepunktet at få lov at se kronregaliererne og det værer ofte lange køer.
For at håndtere så mange besøgende, og samtidigt se på sikkerheden, får besøgendene stået på et rullebånd som sagte kører forbi regalierna.



Fredriksberg (sommetider har kaldt Sæfsen, efter den oprindelige finnbyn i Säfsbyn, turistanlægget Säfsen Resort eller Säfsnäs) er en by i den vestre del af Ludvika kommune, sydvestre Dalarnas amter, Sverige.
Fredriksberg er den 926.e største by i Sverige og den fjerde største i Ludvika kommune.
Befolkningen løb op på år 2005 til 717 personer.
Fredriksberg, som ligger omkring 60 kilometer vest om Ludvika hovedby, er befolkningsmæssigt og økonomisk centrum for den vestre del af Ludvika kommune, og visse dele af den kommunale administration findes på stedet.
Fredriksberg er adskilt belæget den nære grænse mellem Dalarna, Värmland og Västmanland, med de mange større steder i regionen så som Borlänge, Karlstad, Örebro, Falun, Karlskoga og Mora på en afstand af 8-13 mile og de nærmest beliggende byer Lesjöfors og Sunnansjö på en afstand af 3-4 mile.
Fredriksberg blev grundlagt i året 1729 som en brugslags, og jern- og skovindustri haver længe spillet stor rolle for stedet.
Områderne omkring Fredriksberg er hovedsageligt dominerede af vildmark og udenlandsk og indenlands turisme er i dag den dominerende erhverv i bygden, den største aktør er Säfsen Resort.
Fredriksberg bærer end i dag på mange spor fra tungere industrielle epoker, der gør stedet til et populært mål for "urban explorers".


Historik.

Områderne omkring Fredriksberg regnes som beboede siden 1600-talet.
De første indbyggersättarer var finske immigranter som om bedrev svedjebrug, hvorfor områderne også blev kaldt finnmark.
Området omkring Fredriksberg udgjorde oprindeligt den sydlige del af Nås finnmark, og området regnes som en del af Västerdalarna (til forskel fra den øvrige Ludvika kommune, som regnes til Bergslagen).


Registreret partnerskab eller registreret parforhold er den juridiske pendent til samkönad ægteskab, i de fald da lovgivningen ikke har villet ligestille disse med ægteskaber mellem man og kvinde.
Registreret parforhold er den finlandske term.
I Sverige anvendes i almenhedstermen registreret partnerskab om lignende love i andre lande.
I senmiddelalderen i Frankrike kunne to personer af samme kø skrive en kontrakt "Affrérement" (Broderskab frit oversat).
De gik til så at man skrev kontrakter med vidner og en notarie.
Der lovede man hinanden at dele liv og indtægter.
Dette var gilltigt juridisk.
Kan ses som en tidlig version af Registreret partnerskab.
Love om registreret partnerskab som væsentligt svarer til ægteskaber har fundets mellem 1995 og 2009 i Sverige og findes i blandt andet Finland, Danmark, Norge, Island, Nederlandene, Nya Zeeland, Storbritannien, Tyskland, Schweiz og de amerikanske delstater Vermont, New Jersey og Connecticut.
Andorra, Frankrike, Luxemburg, Slovenien og Tjekkiet har partnerskabslove med mere begrænset juridisk effekt.
Nederlandenes partnerskabslov og nogen til er åben for både samkönad og anderledeskönade per.
Spanien, Belgien, Nederlandene, Sydafrika og Kanada har i stedet for registrerede partnerskaber valgt at helt åbne op ægteskabslovene for samkönad par.
i 2009 blev det muligt også i Sverige.
